Översättning: Karolus www.Undertexter.se
Atarot militärflygplats Israel 1966
Andas.
Vi ska aldrig glömma hur unga de var.
Min pappa, Stephan Gold,
var den yngsta enhetschefen i Mossad.
David Peretz fyllde 29 år när han var ute på uppdrag.
när min mamma korsade gränsen,
över till sovjetkontrollerade Östberlin,
var hon bara 25.
De hade modet att möta den obeskrivliga ondskan.
En man vars sadistiska experiment
lämnade tusentals vanställda eller döda,
som blev känd under namnet som besudlar medicinhistorien,
Kirurgen från Birkenau.
Deras uppdrag var att infånga honom
och ställa honom inför rätta i Israel.
Istället slutade det på Östberlins gator.
Dessa tre vågade återuppleva Israels största mardröm,
dess största smärta.
Och genom att helt enkelt möta monstret,
hjälpte de till att utplåna det.
Denna bok är tillägnad min inspiration,
min moder, Rachel Singer.
Mamma.
Mamma,
Jag är så stolt över att vara din dotter.
- David Peretz? - Ja.
Väntade du mig?
Ja, jag väntade dig.
Skulle du vilja följa med mig, sir?
Låt oss gå.
Är allting OK, sir?
Förlåt, jag tror jag...
När ska du sluta?
Sluta vad?
Röka.
Jag slutade dricka alkohol. Vad mer vill du?
OK, snart.
Jag hoppades det. Gör det för din sonsons skull.
Jag har markerat stycket. Kanske från kapitel 11.
Bra. Tack.
Du måste vara väldigt stolt.
Ja, det är jag. Det var en stor bedrift.
Jag är mycket stolt över henne.
Och jag är säker på att du var ovärderlig vid efterforskningarna.
Faktum är att mina mamma klarade sig genom alla förhören..
Min pappa var den som pratade.
Jag är den enda journalisten i Israel som hon inte vill prata med.
Jag trodde inte han kunde komma.
Sitt ner.
Det trodde jag också.
Gode Gud, det måste vara dags för valkampanj
Pappa, du kom.
Jag kom.
- Rachel. - Stephan.
OK. Så det är du som är experten.
Kanske du kan berätta en sak.
Vem är den snygge djäveln på det här omslaget?
Gick det bra?
Hon var underbar.
Det är bra. Mycket bra.
Jag vill bara tacka Er alla
för att ni kom till lanseringen av denna underbara bok.
Och jag är säker på att vi alla är speciellt glada
över att ha två av hjältarna i berättelsen hos oss här i kväll
Och en av dem har gått med på att läsa ur boken för oss.
Fröken Rachel Singer.
"På kvällen den 31 december"
"började regnet att tillta i styrka"
"De hade blivit så isolerade från omvärlden,
"att det bara var när hon så ut genom fönstret
"som Rachel kom ihåg att det var nyårsafton."
"Folk sköt upp fyrverkerier,
"och alla andra i Berlin firade. "
Vad är det som är så viktigt? Vart är vi på väg?
Vi är på väg till Davids lägenhet.
David?
Jag vet att han hälsade på dig igår.
Vad är det här? Den svartsjuke ex-maken eller underrättelse-agenten?
Vad ville han?
Han berättade att han hade rest, att han hade undervisat.
Vi talades vid ett par minuter, och sedan var jag tvungen att gå
Om du inte tror mig kan du fråga honom själv.
Varför gjorde han det?
Min bil väntar utanför
Kom hit!
Tack!
Ingen orsak!
Hur var resan?
Bra. Alla hälsar så gott.
Du har klippt dig.
Det är snyggt.
Tack!
- Jag heter David. - Jag heter Rachel.
Berlin, Sovjetiska sektorn, Östtyskland 1965
Stephan. Det här är Rachel.
- Var sover jag? - I mitt rum.
Jag flyttar in i hans rum.
Vad tycker du om din nya fru?
- Hon är alldeles för ung. - Mycket snygg.
Du la inte märke till det.
Vet du vad jag har lagt märke till?
Du lägger inte märke till kvinnor. Det har jag lagt märke till.
Hur länge har jag känt dig?
Jag vet inte.
Två år.
Du tittar aldrig efter kvinnor på några av de ställen vi varit
Finns det något du vill berätta för mig innan jag lägger i sängen?
Jag tror du precis lade märke till.
Ja?
Nu, bakifrån.
Var kommer du ifrån?
Argentina.
- Verkligen? Var då? - Córdoba.
Vad gjorde du där?
Min man är industri-kemist.
Han ser inte ut som en kemist.
Hon kommer inte att knäckas, David. Flytta dig.
Vad tänkte du göra innan det här?
Innan Argentina bodde vi i Ungern
där min man studerade kemi.
Vad gjorde du i Mossad?
Förbindelse
Och vad gjorde du när du jobbade på förbindelse?
Översättare.
Översättare?
Så det är första gången i fält?
Bra. Det är bra.
Välkommen till uppdraget.
Jag väntar här.
Det tar inte så lång stund.
Fru Roget...
God morgon, fru Roget...
...Jag är Dr. Bernhardt.
God morgon, doktorn.
Var snäll och försök bara slappna av...
... vi ska bara göra en liten undersökning.
om det känns obehagligt, så säg bara till.
Ja.
Bra.
Detta är min hand och detta är ett speculum...
...det kommer att kännas lite kallt.
Får jag fråga hur gammal ni är?
Tjugofem.
Och hur länge har ni...
... och er man försökt få barn?
Nästan två år.
Era äggstockar ser bra ut...
...er livmodershals är något bakåtlutad.
Verkligen?
Ja, men det påverkar vanligtvis inte fertiliteten.
Vilken lättnad.
Ni har en svag brytning, fru Roget...
...var kommer ni ifrån?
Argentina.
Vi har precis flyttat hit...
Det här kanske sticker till lite grann.
Argentina...Buenos Aires?
Ja.
Underbart.
Jag var där en gång när jag var ung...
...jag gick på operahuset.
Vad är det nu operan heter?
Teatro Colon.
Just det.
Underbart...ja.
Tyvärr måste göra ett par ytterligare undersökningar...
Är det OK?
Bra.
Duktig flicka.
Så...
..är allt i sin ordning?
Nästa läkarbesök är på onsdag.
Ursäkta mig.
Västberlins pendeltågssystem.
När muren byggdes hamnade en del stationer på fel sida,
i den östra sektorn.
De är stängda och vaktade av soldater.
Det kommer att skjuta för att döda för att förhindra varje flykt.
Det är där vi för ut honom.
Det är en spökstation.
Tågen passerar stationen på detta spår,
...men de stannar inte. - Vanligtvis.
Ett, två, tre, fyra...
Fjorton sekunder per tåg.
Stationen är alltid bevakad.
Och trapporna till spåren är avspärrade.
Vår tågförare gör ett extra stopp under bron.
De sista två vagnarna kommer att vara här ungefär. De kommer att vara tomma.
När tåget väl har stoppat så kan vakterna inte se de här staketet,
eller någonting som händer bakom det.
Och på andra sidan stängslet finns det en postdepå.
Skåpbilar kommer och går hela dagen.
Vi är bara en skåpbil med ett paket.
Och när vi väl är inne i Västberlin,
så kommer det att finnas transport till Tempelhofs flygbas,
och ett chartrat plan till Israel.
Det var paketets omslag. Nu behöver vi bara presenten.
Prova den här.
Hur känns det?
Mycket bra.
Här har vi en Mossad-agent, med många års träning
mästare i prickskytte och närstrid,
och ditt första uppdrag är sömnad.
Svart bälte i sömnad.
Jag bråkar aldrig med en beväpnad kvinna.
Förlåt.
Vad är det?
- Det har inget namn. - Skit.
Nu har det.
Idag fyller jag år.
...och studera Mishnah. Vid 15, studerar man Talmud.
Vid 18, gifter vi oss.
Allt det är alldeles för sent för oss.
Är du 29? När du är i tjugoårsåldern måste du fullfölja ditt livs mål.
Vad har du för mål med livet, Rachel?
Jag vet inte. Jag försöker ta reda på det.
Ungdom.
Du då, gamle man? Har du några mål?
Ja, vi tror på mål inom min familj.
Vi är drivna män.
Min pappa var museiintendent när han var 50.
Så vad är ditt mål?
Museiintendent när jag är 40.
Du då,David? Vilka livsmål strävar du efter?
Det här.
Det här? Är det här allt du vill?
Nej, berätta nu. Vad vill du ha ut av livet?
Jag vill fånga Vogel.
Jag vill dra honom inför rätta och jag vill att världen ska se
så att alla vet vad han gjorde.
Jag vet att alla ska känna till sanningen.
Och så vill jag ha ett glas till.
Glöm det.
Glöm vad?
Jag har levt två år med honom och jag känner honom inte.
Ingen känner honom.
Han är ensam
Men familj då?
Alla?
Alla.
Det kanske inte alltid är en välsignelse att överleva
Hur hittade ni mig?
Förlåt?
Vem berättade om mig?
Vem?
Remitterades ni av en läkare?
Dr. Eisenberg.
Hur mår den gamle juden?
Mycket bra.
Fru Roget...
...finns det en historia av infertilitet i er familj?
Nej.
Har ni regelbunden menstruation?
Nej.
Jag tror att vi har funnit problemet.
Era äggblåsor är fortfarande omogna...
...vi behöver hjälpa dem med det.
Bara en liten spruta.
Vill ni att jag ska fortsätta med behandlingen?
Hur många syskon har ni?
Inga.
Ursäkta mig.
Tryck här.
Fru Roget.
Ni är alltså enda barnet...
... och ändå säger ni att det inte finns en familjehistoria...
...av infertilitet?
Jag miste min mamma i kriget.
Stackars barn.
Är du OK?
Hans identitet har bekräftats. Vi har grönt ljus.
I övermorgon.
Det är modigt att göra vad du gör.
Jag är inte modig.
Jag är vettskrämd.
Men du gör det ändå för att du vet att det är så viktigt
David...
Det är whiskey.
Du är så vacker.
Det är min hand...
...och det här är speculum.
Hade ni sex igår kväll?
Ja.
Det är bra...
...det var en väldigt bra tidpunkt.
Jag tror att vi kommer att få se resultat.
Nu kan du bara hoppas och tro...
...det säger jag till alla mina patienter.
Men de på Birkenau då?
Hjälp!
Syster!
Doktorn...
...fort...han kollapsade.
Min Gud...vad hände?
Jag vet inte. Jag har ingen aning...
...han bara tog sig för bröstet och föll ihop...
Han lever...Han lever...
Sos-Alarm Berlin Mitte.
...jag måste få en ambulans till Gustav-Adolf-Strasse.
Var? - Läkarmottagningen. - Vad har hänt?
Min man har fått en hjärtinfarkt...
Andas han? - Ja.
Vi kommer med en gång.
Hör du mig? Ge inte upp. Lämna mig inte...
Säg någonting...säg någonting...
De är här. Stanna med honom.
Jag går och hämtar dem.
Följ mig...
Vi måste ta honom till sjukhuset.
Kom, fru Bernhardt. Han kommer att klara sig.
Var snälla och ta väl hand om honom...
Han kommer att klara sig.
Jag är ledsen, men ni kan inte följa med.
Men jag måste, jag är hans fru.
Det går tyvärr inte...
... nya regler.
Var inte orolig, han är i goda händer nu.
Hämta era saker och åk till sjukhuset.
Tack.
Har du eld?
Är du ny här?
Första skiftet.
De sa...
...att det var OK att ta en paus.
Ja, det är OK.
Arbetar du till midnatt?
Ja.
Efter sista skiftet går de flesta av oss till Vetter.
Känner du till det?
Det är precis runt hörnet.
Fortsätt, kamrat...
...du får inte stanna här.
Det ligger någonting på spåret längre fram!
Jag slutar om en halvtimme...
...kan du inte gå före och beställa en öl åt mig.
Om en halvtimme då.
Vilken skåpbil var det?
Jag tror det kom därifrån?
Nej, det var en av de där...
Låt oss se efter...
Vi måste få honom på tåget. Hjälp mig med honom.
Stopp!
Stanna där!
Vad gör ni här?
Jag arbetar här. Jag tar en paus.
Papper!
Det finns ingenting här...
..ge er iväg nu.
Nu åker vi! Nu!
Inte utan henne.
Stängslet...
...någon har klippt...
Kör! Kör!
Hoppa!
Ner!
- Är han död? - Vem?
Vakten. Han som såg dig. Är han död?
Nej.
Hur kunde Vogel kvickna till? Vad fan hände?
Du gav honom hela injektionen?
Gav du honom hela injektionen?
Jag vet inte. Jag trodde jag gjorde det!
Vi har misslyckats med vårt uppdrag.
Det är inte över än.
Vi svek vårt land! Vi svek våra familjer!
Vi har honom fortfarande! Det är inte över!
Vi har honom fortfarande!
Fick du kontakt?
Finns det en plan?
Vad sa de?
Det kommer att ta tid.
De behöver öppna upp en ny rutt.
De behöver få politisk hjälp.
De kommer att försöka med amerikanerna.
Så, vi arbetar i skift med att vakta honom.
Vi ger honom mat vid slutet av varje skift.
Vi för honom tillbaka levande.
De har sett dig. Du lämnar inte det här huset.
Vi kan göra det här.
Vi tar honom tillbaka till Israel.
Vi visar världen vad han gjorde.
Fan.
Min fru?
Är hon skadad?
Mår hon bra?
Säg att hon mår bra.
Du får inte prata med honom.
Jag sa ingenting.
- Du får inte lyssna på honom. - Jag vet.
Jag är inte arg, jag bara berättar för dig.
Vi pratar inte med honom. Vi lyssnar inte på honom.
Han är inte här. Han är ingen mänsklig varelse.
Vi har fått ett datum.
Om tio dagar. Amerikanerna ska hjälpa oss.
Bra.
Nej.
Varför dödar du mig inte med en gång?
Hur kan du låta mig vänta på att dö på det här sättet?
Jag vet vad du vill.
Du vill lämna över mig till de andra...
låta det ske en sort djävla skenrättegång.
Sen, när de dödar mig...
...kan du säga till dig själv...
...att det inte fanns något blod på dina händer.
Men det är inte sant.
Det finns blod på dina händer.
Du är min mördare.
Ja...
Gör det.
Du vill göra det...
Gör det.
Just det.
Det hade jag glömt.
Ni judar har aldrig vetat hur man dödar.
Bara hur man dör.
En av de saker jag saknar mest i mitt liv...
...är att vi aldrig kunde få barn.
Min hustru skulle ha varit en underbar mamma.
Du borde pröva citroner mot illamåendet på morgnarna.
Det sägs att det hjälper.
Vad heter du?
Hannah? Sarah? Rachel? Esther?
Ni judar håller er nära era rötter, inte sant?
Det är en bra sak.
Mycket bra.
Jag förstår dig fullständigt.
Du ljög inte på kliniken
när du berättade om din mamma, inte sant?
Om hennes död?
Jag beklagar förlusten.
-Vad hände? - Ingenting. Ingenting.
Vad är det som är på tok?
- Han kan förstå oss. - Vad?
Han pratade precis med mig.
Han vet vad vi säger. Han vet vad vi tänker.
Det är OK, det är OK. Det är snart över.
Varför åkte du inte iväg?
Vid stationen. Du kunde kommit undan. Varför gjorde du det inte?
Vad sa de?
Stephan?
Det kommer inte att ske.
Vad fan betyder det?
Amerikanerna har dragit sig ur.
Har han fått mat?
- Oh, Gud. - Gav du honom mat?
- Vad har vi för plan nu? - Vi måste ta honom till flygbasen.
Jag frågar dig. Vad har vi...
Jag pratar med henne!
Det ska vara hennes skift nu
men istället för att göra vad hon borde göra
så är hon här ute med dig.
Svara nu på den förbannade frågan! Gav du honom mat?
Ja, jag gav honom mat.
Det finns ingen plan. Det finns ingen förbannad plan!
Polisen är överallt. De söker igenom husen.
Vi dödade en man, och nu vill amerikanerna dra sig ur.
De vill inte ha med oss att göra längre.
Det är en förbannad röra och de backar ur det så fort de bara kan.
Nej. De kan inte lämna oss.
Jo, det kan de.
Eftersom vi strulade till det.
Vi strulade till allt, och nu får vi klara oss själva.
Nej.
Följde någon efter dig?
Kan det ha varit så?
Stephan.
- Stephan. - Stephan.
Om det är dem, så dör han.
- Flytta dig! - Du gör inte det här.
Jag låter inte honom komma undan. Flytta på dig.
- Detta är inte uppdraget - Flytta på dig!
- Du gör det inte. - Flytta dig.
Det är inte det här vi kom för.
Jag bestämmer vad vårt uppdrag är.
Vi avslutar det här.
För helvete, flytta på dig!
Det var kvinnan från lägenheten på bottenvåningen
Hon bjöd oss på nyårsfest.
Vi kommer att ta oss ut.
De hittar på en annan plan.
Vad är det du gör?
Det är ditt skift.
- Visste du om det här? - Om vad då?
Hans mun är igentejpad. Vill du att han ska kvävas?
Jag var trött på att se hans ansikte. Gå tillbaka in till honom.
Gör det inte en gång till.
Du ger mig inte order, David.
Det är ditt skift nu. Så gå in där nu. Rör på påkarna.
Sluta!
Vi är inte djur.
Kom ihåg vad vi är.
Kom ihåg vad vi inte är.
- Vad gör du? - Jag måste gå ut.
Det kan du inte.
Gå ur vägen, snälla. Jag går ut.
Hon vill gå ut.
Ett par minuter. Ingen kommer att se mig!
- Säg till honom, David. Jag vill bara ta en promenad. - Rachel...
Du kan inte gå ut.
Jag vill bara få lite luft! Jag kan inte andas!
Rachel...
Släpp mig!
Tack, David.
Om jag fick välja skulle jag föredra att Rachel ger mig mat.
Så försiktig.
I ett annat liv skulle hon vara en utmärkt sjuksköterska, tror jag.
Hur mår hon idag?
Ni borde låta henne vila mer.
Det är en farlig tid, de första två månaderna av en graviditet,
Du visste inte.
Och du är inte pappan.
Jag trodde det skulle vara du. Jag trodde... jag vet inte.
Sättet du tittar på henne.
Sättet som hon tittar på dig. Det måste vara svårt.
Jag skulle inte ha tagit Stephan som äkta make.
Alldeles för ärelysten, alldeles för... Jag vet inte.
Medan du, David, dig kan se med barn.
Håll käft.
Jag uttrycker mina sympatier för ditt lidande.
Vad vet ett monster som du om lidande?
Jag är läkare, David.
Du har gjort barn blinda när du försökte ändra färgen på deras ögon.
Du injicerade bensin i folk.
Du bytte ut händer och fötter och du ser på när de...
Det är inte läkekonst. Det är sjukt.
Det här är sjukdom.
Så vi var alla galna? Är det svaret?
Det finns inget svar. Jag letar inte efter något svar.
Jag försöker inte...
Du darrar.
Jag tror du är den som är rädd, David.
Rädd för monstret.
Bu!
Varför tror du det var så lätt att utrota er människor?
Er svaghet.
Jag såg det. Jag såg det varje dag.
Varenda en av dem bara tänkte på hur de skulle kunna undvika att bli pryglade
eller sparkade eller dödade.
Alla tänkte bara på sig själva.
Varför tror du att det krävdes bara fyra soldater
för att leda tusentals till gaskamrarna?
Eftersom inte en enda av de tusentals hade modet att göra motstånd.
Inte en enda skulle offra sig själv.
Inte ens när vi tog bort deras barn
Så jag visste då att ditt folk inte hade rätt att leva.
Ni hade ingen rätt..
- Klarar du dig? - Ja.
Ut!
Ingenting. Inte ett spår. Ingenting alls.
Han kanske tar sig till huset, försöker att få ett meddelande...
Han kommer inte att ta sig till huset!
Han har försvunnit!
Det tog femton år att hitta honom.
Han har försvunnit och ingen kommer någonsin att hitta honom igen.
Så vad gör vi? Ska du ringa telefonsamtalet?
Ska du berätta för dem hur han fick en förbannad bit av en sprucken skål?
Underbart. Försök bara inte dra med mig ned i skiten..
Jag har inte gjort något fel!
Kom ihåg det. Detta kan inte ske! Det här kommer aldrig att förlåtas!
Det är mitt fel.
Det var mitt skift.
Det skedde på grund av mig.
Jag lät honom smita.
Och ingen kommer någonsin att hitta honom igen.
Ingen kommer någonsin att hitta honom igen.
Tänk om han inte flydde?
Vad är det du pratar om?
Bara fyra personer vet vad som hände i det här rummet,
vi och han, och han pratar inte.
Ingen kommer någonsin att höra av honom igen.
Nej.
Ingen behöver veta vad som skedde.
Han flydde.
Det är sanningen.
Men det behöver inte vara sanningen vi tar med oss hem.
Sanningen kan vara precis vad vi vill att den ska vara.
Sanningen är att Vogel försökte fly.
Du kämpade med honom och blev skadad.
Sanningen är att sekunderna innan han lyckades fly,
fick Rachel tag på pistolen och sköt honom.
Sanningen är att vi gjorde oss av med honom. Vi gjorde oss av med kroppen.
Gjorde oss av med varenda spår av kirurgen från Birkenau.
Vi kan inte ljuga om det här.
Nej, vet ni vad? Vi måste. Vi måste!
Det här är inte om oss. Det här handlar om Israel.
Detta är nationell förödmjukelse!
Vi kan inte visa att vi misslyckades!
Och till slut ruttnar Vogel bort i någon fjärran djungel.
måste alltid spana över sin axel, i väntan på en kula.
Vem vet? Kanske det är ett värre öde. Kanske det är...
Det viktiga är rättvisa.
Rättvisan ser ut att ha skipats.
Han har försvunnit.
Vad spelar det för roll? Han har försvunnit.
Han har rätt! Det spelar ingen roll. Det spelar ingen roll!
Det enda vi behöver komma överens om är att vi aldrig pratar om det här.
Vad som än händer, berättar vi aldrig för någon.
Sanningen stannar i detta rum, mellan oss. Är vi överens?
Säg det. Jag vill höra att ni säger det.
Säg det.
Avgjort.
David.
Rachel, säg det.
Det är en ed.
Säg det.
Hur kunde detta ske? Du sa att han aldrig skulle tala!
Du sa att vi aldrig skulle höra av honom.
Vi vet inte att det är han!
Oh, Gud.
Om du läser det, så kommer du att se att...
Han lever! Han är i Ukraina!
Vad mer står det att läsa?
Det är en liten internet-berättelse.
Psykiatrisk patient hävdar att han är kirurgen från Birkenau!
Någon galen gammal man.
Hur hittade du det?
David kommer tillbaka efter denna långa tid, jag vill veta varför.
Jag låter söka igenom hans lägenhet,
vi hittar det på hans dator.
Sa han någonting till dig om det igår kväll?
Rachel, sa han någonting?
Varför? Varför tog han livet av sig?
För att han inte kunde handskas med det.
Jag sa till honom att vi var tvungna att lära oss handskas med det,,
och han kunde inte handskas med det.
Han trodde att hela berättelsen skulle läcka ut och han greps av panik.
"Handska med det"?
Vad betyder det? "Handskas med det."
Jag sa åt honom att leta upp Vogel.
Jag sa åt honom att avsluta det.
Visste du att han hade varit sjuk?
Det visste du, inte sant? Du visste att han hade varit sjuk, du visste det!
Djävla David.
Du visste att han inte var tillräckligt stark!
Han tog ynkryggens utväg.
Du kunde ha låtit det vara!
Det var en gammal man på ett sjukhus.
Ingen skulle ha trott på det. Ingen skulle ha lyssnat.
Det finns en journalist från en tidning i Kiev.
Yuri Titov.
Han hörde om berättelsen och skulle vilja intervjua Vogel.
Då faller allt samman.
Vi vet inte vilket sjukhus han ligger på, journalisten vet.
Ni måste hitta honom.
Vad pratar du om?
David är ute ur leken, jag kan inte göra det.
Du är den enda som är kvar.
Är du galen?
- Vi kan inte... - Jag kan inte göra det, jag kan inte!
Titta på mig. Jag kan inte.
Det är 30 år sedan jag var agent.
Du är galen. Nej, jag kan inte göra det!
Du måste göra det, Rachel.
Eftersom du har tagit äran åt dig för det under trettio års tid.
Och så har vi Sarah.
Jag gör det inte!
Skit!
Jag visste att det här skulle hända!
Jag visste att vi skulle straffas. Jag visste att vi skulle få betala för det.
Jag trodde jag redan hade straffats.
Gud spränger inte bilbomber.
Jag syftade inte på rullstolen,
Om jag skulle kunna göra om det, Rachel, så skulle jag ändra på allt.
Men det finns en sak jag aldrig skulle vilja ändra på.
Hon kommer aldrig att komma på det!
Hon kan aldrig komma på det.
Kom ner!
Kiev, Ukraina.
Jag letar efter "Ukrainas kvällsnyheter"...
Första våningen.
Tack.
Cigaretter, tack.
Ja...tack.
När jag låg där på golvet,
Jag tror inte att jag tänkte på mig själv alls då.
Jag tänkte på min mamma.
Jag tänkte på hur hon led i Europa under kriget.
Samma fråga till herr Peretz.
Dra åt helvete.
Snabba på.
Gå och lägg dig, Sarah.
Välkommen.
Ni är båda så vackra. Jag kan omöjligt välja.
Har vi fortfarande planer för söndag?
Min egna fest, och du är den enda vän jag har
Alla Stephans vänner.
Stephans flickvänner.
Tro inte han är intresserad av dem.
Han bara försöker straffa mig.
För vad?
Allting.
För att jag blev gravid. För att jag inte älskar honom.
För dig, David.
Jag trodde tystnaden var för soldater, inte för mig.
David, jag pratar med dig.
Jag går.
Vad? Lämnar du Mossad?
Ja, Mossad. Israel.
Vart ska du?
Jag vet inte.
Till Grekland först, och sedan vet jag inte.
- När? - I kväll.
Lägg av...
Rachel...
Lägg av. I kväll? Varför skulle du göra det?
Rachel... Rachel...
- Du kan inte ge dig iväg. Du kan inte bara... - Jag måste.
- Varför? - Eftersom jag inte kan göra det här längre.
Ingenting av det här.
Om jag stannar...
Jag vet inte.
Det är om idag. Om föredragen?
Jag gör det inte längre Stephan gör det inte heller...
Följ med mig.
Vad?
Följ med mig.
Jag kan inte.
Du kan.
Vilket vackert fotografi, Rachel.
- Det är vackert. Ni ser ut som ett par änglar.
- Hon är så underbar, Stephan.
Gillar du det? Jag tog den där.
Bra att veta att du har en alternativ karriär.
Om du skulle hamna i onåd.
Det kan ske snarare än du tror.
Rachel, kan du komma och hälsa på Michael?
Han har frågat efter dig.
Ja.
Ursäkta mig...
...Jag vet att jag är sen...
...men kan jag fortfarande föra in en annons?
Trettio Grivna för tjugo ord...
...därefter en Grivna per ord.
Tack.
Oh, nej.
Det var märkligt.
Jag satte på larmet.
Bytet.
Det kan du inte göra.
Jag skriver en lapp att jag har lånat!
Andrei...
...lånade pengar för att ta Katia...
...till Club Oxygen.
Du kommer att få sparken.
Det är du värd.
Du kommer göra så att jag får sparken!
Det är jag värd.
Jag ska säga er,
den stunden då jag låg på golvet
tänkte jag inte alls på mig själv.
Jag tänkte på min mamma och hur hon hade lidit i Europa.
Och jag tror det var det som gav mig styrkan att komma igen.
Vet Stephan att du är här?
Jag tror det.
Vår relation försämrades.
Vad gör du här, David?
Vad gör du?
Städar upp.
Är du på jobbet nu?
Nej, jag är inte på jobbet.
Så, låt det vara!
Han är på Babenko-sjukhuset.
Det är alldeles utanför Vinnycja.
Ungefär 250 kilometer sydväst om där du är.
Vilket namn går han under?
Ivan Schevchuk. Han har den rätta åldern.
Och när tänker Titov intervjua honom?
I morgon. Och han vet hur jag ser ut.
Det kommer snart vara över. Och när...
Vad gör du här, David?
Har du träffat någon annan?
Det var någon, men han försvann.
Och jag hörde aldrig mer av honom.
Jag skrev brev till dig.
Men du skickade dem aldrig.
- Rachel... - Hur länge sedan är det, 25 år?
- Jag vill träffa dig. - All den tiden och inte ett ord.
Jag var sjuk en längre tid, Rachel.
Jag var inlagd på en sorts sjukhus.
- Var? - I Mexiko.
Vad gjorde du i Mexiko?
Jag reste mycket Sydamerika, Nordafrika. Jag var ständigt i rörelse
Letade efter honom.
Varför?
Vad skulle du ha gjort om du hittade honom?
Jag hade berättat sanningen.
Jag skulle ha gått till en tidning och sagt:
Det här är kirurgen från Birkenau.
Och jag skulle slutligen ha fått se honom inför rätta.
Och vad skulle ha hänt med oss?
Vi skulle varit fria.
Vad som hände oss.
så skulle vi vara fria.
Håller du inte med?
Är du inte trött på att ljuga?
Om du hade hittat honom, vore det inte det du skulle göra?
Kanske.
För tjugo år sedan.
Men nu?
Hur som helst, det är inte bara vi, det är Sarah.
Hon har inte gjort någonting fel.
Hon skrev en bok. Visste ni det?
Ja.
Om sanningen kom fram nu, skulle den förinta henne.
Så, nej. Jag skulle inte ha berättat sanningen.
Men du hittade honom aldrig.
Nej, det gjorde jag inte.
Boken lanseras i morgon.
Kan du komma? Jag vet inte om Stephan...
Tänk om vi kunde åka tillbaka?
Om jag hade väntat på dig. Om du hade kommit.
Vore det annorlunda?
Vi kan inte åka tillbaka.
Jag är här för att besöka herr Schevchuk.
Låt mig kolla...
Är ni från tidningen?
Nej, nej...
...Jag är herr Schevchuks systerdotter, Anna Baranova.
Jag har varit här förut, kommer ni inte ihåg mig?
Jag beklagar, våra besökstider har inte ändrats.
Elva till ett.
Sätt er ned.
Jag heter Yuri Titov. Jag är här för att besöka herr Schevchuk.
Patient Schevchuk finns på rum 414.
Ni kan sätta er ned där borta.
Vänta på mig!
Var snäll och håll upp dörren.
Är ni journalist?
Vet ni vem jag är?
Nej...
...nej, jag vet inte vem ni är.
Mitt namn är Dieter Vogel.
Jag är kirurgen från Birkenau.
Har ni hört talas om mig?
Ja, jag har hört talas om er.
Jag har dödat många tusen.
Ni får gärna fotografera mig.
Ett sista fotografi...
...på kirurgen från Birkenau...
Det hela har att göra med blod.
Vi är inte rädda för makten...
...det var vårt öde...
-Ja? - Det är inte han.
Vänta lite.
Det är en familjeangelägenhet. Kan vi bara få en minut. Tack.
- Är du säker? - Det är inte han.
Det är någon gammal man som har hört talas om honom.
Tack gode Gud.
Tack gode Gud, det är underbart. det är...
Och är du OK, Rachel?
- Du hade fel. - Ja, tack gode Gud att jag...
Vad det gällde David.
Du hade fel vad det gällde honom.
Vad det gällde David?
Han tog inte livet av sig för att han var rädd för att historien skulle läcka ut.
När han kom för att hälsa på mig, frågade han efter någonting.
Vad?
Min tillåtelse.
Och jag gav honom den inte.
Jag ville inte låta honom berätta sanningen,
och han var trött på att leva med en lögn.
Sanning är en lyxvara, Rachel.
Vissa människor måste prioritera andra saker,
deras land, deras folk, deras barn.
Sarah är så stolt över dig, Rachel.
Jag vill att hon ska vara stolt över mig.
Så klart att du vill.
Jag vill göra något som gör henne stolt över mig.
Vogel måste ha varit här, Stephan.
- Rachel... - Folk måste få veta sanningen, Stephan.
- Rachel, lyssna nu. - Adjö.
Sir, kabinettsmötet har börjat.
Ja.
Ursäkta mig.
Varför kom du?
Varför var du tvungen att komma?
Var det Schevchuk?
Jag vet att jag inte skulle ha pratat med honom.
Jag kan stoppa honom. Jag ska inte berätta något mer för honom.
Yuri Titov.
"Jag heter Rachel Singer.
"Var snäll och publicera vad ni är i färd med att läsa
"År 1965,
"var jag en del av ett uppdrag att kidnappa Dieter Vogel,
"kirurgen från Birkenau,
och för honom till Israel för att ställas inför rätta.
"Vi har alltid hävdat att Vogel dödades när han försökte fly.
"Men det var en lögn."
"En lögn som jag har levt med i trettio år"
"Och nu förstår jag att jag måste berätta sanningen "
Översättning: Karolus www.Undertexter.se